fordította: lapishun
- Mi az?
- Álmodom?
- Hol vagyok?
- Kang Hyun Min!
- Nyugi!
- Hol vagyok?
- Na, kezdődik!
- Miért remeg minden? Nem lehet! Ki van zárva!
- Ez nem történhet meg! Nem egyeztem bele!
- Álmodom, igaz? - Üljön le, kérem!
- Várjanak, nem lenne szabad itt lennem!
- Bocsánat, de mennem kell!
- Fenébe is!
Pihenés. A pihenés alkalom az erőgyűjtésre.
- Azta!
- Nagyon király ez a hely!
- Most járok ilyen helyen először.
- Hűűűű!
- Most jársz először külföldön?
- Bocsánat a tapasztalatnságomért!
- De minek hívtad el ezt a lányt?
- Minél több, annál jobb!
- Nem tetszik. - Ja Young!
- Örülsz, hogy elhoztalak, igaz?
- Isteni pizsamában nyaralni.
- Miért? Igazán menő vagy!
- Ha már eljöttünk, érezzük jól magunkat!
- Jól van.
- Megállni!
- Ez meg mi?
- Tádám!
- Mindenkinek kap ilyet, ez jelképzi, hogy együtt vagyunk.
- Tádám!
- Minél több időt töltünk el együtt, annál jobban megismerjük egymást.
- Így aztán ezt a kis időt csapatépítő tréningként is felfoghatjuk!
- Csapatépítés!
- De minek az egyencucc? Nem vmi kpop banda vagyunk.
- Még sok tanulni valód van!
- Tessék!
- Seo Woo!
- Megyek megnézem a szobámat.
- Lee Yoon-Sung!
- Ööö... kényelmesebb zakóban.
- Ne vidd túlzásba!
- Megérkeztünk a nyaralóba.
- Ha Won kisasszony sok erőfeszítést tett,
de nem tűnik egyelőre bíztatónak a kezdet.
- Nem kell minden apróságot jelentenie!
- Tessék?
- Pihenjen egy kicsit maga is! Lazítson!
- Jól érzi magát?
- Maga mellett lenne a helyem. Sajnálom.
- Semmi bajom. Használja ki az alkalmat, pihenjen!
- Hogy vonulhatsz kórházba anélkül, hogy bárkinek is szólnál?
- Annyira dühös vagyok rád!
- Már nem gyerekek. Tudniuk kellene róla.
- Biztosan megbánják majd később, hogy elmentek,
amint megtudják, hogy beteg vagy.
- Azért intéztem így, hogy veled tölthessek egy kis időt.
- Nem tudtad?
- Nem, nem tudtam.
- Amúgysem hiszem, hogy aggódnának miattam.
- De akkor sem szeretném,
hogy most itt lássanak.
- Jól van. Akkor aggódok a helyettük is.
Anya: Nem hívogatlak többé,
de cserébe egyszer vacsorázzunk együtt, rendben?
- Úgy tűnik, semmi nem változott.
- Hé, hova mész?
- Hova mész?
- Mi a fene?
Vakáció menetrend
- Lakógyűlés!
- Hé, mit csinálsz?
- Épp jól érzem magam.
- Hogy éreznéd jól magad egyedül? Biztos unatkozol!
- Nagyon is jól érzem magam.
- Egy vakáció akkor mókás, ha együtt töltjük az időt!
- Örülj neki, hogy eljöttem, ennyi nem elég?
- Egy évben alig 10 nap szabadnapom van.
- A mai egy közülük, nem hagynál békén?
- Azta!
- Nem!
- Seo Woo oppa nem eszik velünk?
- Talán diétázik?
- Nekem is elment az étvágyam.
Hyun Min ♥ Hye Ji
- Mit csinálsz? - A frászt hozod rám!
- Már mindenhol kerestelek!
- Haragszol, hogy elraboltalak?
- Ne haragudj, amiért pizsamában csempésztelek ki az országból,
a beleegyezésed nélkül.
- Kérlek szépen, ne haragudj!
- Mit is mondtál, hogy nézzek a szívembe, vagy mit?
- Min változtatna az, ha tényleg szeretnélek, vagy ha nem?
- Rengeteg mindent!
- Mégis pontosan mit?
- Ha egy nő és egy férfi tényleg kedveli egymást,
- akkor az udvarlás után... - Tényleg ilyen régimódi vagy?
- Mi?
- Az agyamra mész, komolyan!
- Igazi angol kisasszony vagy,
régi módi ízléssel és szokásokkal.
- Tényleg angol kisasszony vagy?
- Nem.. nem... nem vagyok az!
- Pihenni szeretnék.
- Nem szoktam komolyan venni a dolgokat,
de az a mennyiségű stressz, ami az elmúlt napokban ért, túl sok volt.
- Hagyj magamra! Hess! Hess!
- Hess! Hess! Tünés!
- Ejj, micsoda egy playboy! Sosem változol, igaz?
- Hess! Hess!
- Már megint alszik. Nem értem ezt a fickót.
- Még mindig itt vagy?
- Emlékszel?
- Sokat úsztunk itt korábban.
- Sokkal lassabb voltál nálam.
- Lehet. Nem igazán emlékszem.
- Mi lenne, ha a régi idők emlékére, úsznánk egyet?
- Nincs fürdőruhám.
- Hyun Min!
- Jól vagy?
- Begörcsölt a lábad, igaz?
- Ez a lábad?
- Azt hiszem.. most már elmúlt.
- Jól van.
- Köszi...
- Bárki megtette volna...
- "Savanyú szőlő?" Mik ezek a nevek?
- Mi az?
- Ha Wont keresed?
- Dehogy.
- Elment valahova?
- Nem rég ment el.
- Hova?
- Nem tudom.
- Minek készült ennyire?
- Akkor, ha Eun Ha Won, az igazi apja után megy, akkor elhagyja a Fellegvárat.
- Persze, nem fog tovább ott élősködni, ha az apja feltűnik a színen.
- Akkor ez az!
- És akkor nem lesz többet közünk hozzá.
- Hmm?
- Hisz semmi közünk hozzá!
- Se hozzánk, se apádhoz nem lesz köze!
- Soha többé nem kell látnunk azt a buta képét!
- Akkor gyorsan üssük nyélbe!
- Azt mondták, elküldik a címét.
- Megjött! Megjött!
Mapo-gu, Sangam-dong 1884
- Ez az!
- Megyek és tönkre teszem a kiscsaj életét!
- És minden fillért bevasalok az apján,
amibe a felnevelése került!
- Sok sikert, anya!
- Minden rendben lesz!
- Eun Ha Won eltakarodik az igazi apjához!
- Ez az!
- Úgy látszik, csak ti foglalkoztok velem.
- Jó érzés, hogy legalább ti nem néztek levegőnek.
- Finom, igaz? Egyél csak!
- Finom? - Igen.
- A te kimbapod a legjobb!
- Valóban?
- Szerintem is.
- Ez az anyáé!
- A felnőtteké az utolsó falat.
- Apa, nem tudod, hogy a hölgyeké az elsőbbség?
- Hercegnőm, ez most apáé!
- Nem, az enyém!
- Ó, mi az?
- Szívem! - Anya!
- Sun Tzu gondolatai, 36. oldal, 1. bekezdés.
- Csapj zajt keleten, de sújts le nyugaton!
- Mit jelent?
- Tereld el az ellenfél figyelmét!
- Így van, tanuld meg szépen!
- Jól van. - De... mi az?
- Apa!
- Támadjuk meg!
- A semmiért fáradoztam annyit.
- Etetés után a lovaglás következik, igaz?
- Jól van, akkor egyedül csinálom!
- Arra!
- Miért érzem rosszul magam ettől a listától?
- Tessék, egyél!
- Mit csinálsz?
- Ezt hívod te élmény lovaglásnak?
- Nekem ez is legalább olyan jó.
- Azt hittem, azért írtad ezeket, hogy meg is csináljuk.
- Gondolom ti már mind lovagoltatok korábban.
- Menjünk! Ha már felírtad a listára.
- Várj! Még sosem lovagoltam!
- A saját programod ellen lázadozol?
- Ne! Ne! Kérlek! Könyörülj meg rajtam!
- Nem tehetem.
- Édes szabadság!
Menedzserem
- Hmm?
- Mi az?
- Tetszik a jól megérdemelt szabadság?
- Persze. De kissé bosszant, hogy átvertetek.
- De rég nem pihentem már, szóval jól érzem magam.
- Tudod te, milyen áron kaptad a szabadságot?
- Mire gondolsz?
- Képekért kaptad a szabadságot.
- Semmi baj, nem fogsz belehalni!
- Nem hittem volna, hogy ennyire félsz.
- Most csinálom először, persze, hogy félek!
- Lassíts, kérlek!
- Ha ennél lassabban mennénk, akkor állnánk.
- Anyu!
- De nem zsibbad el mindenünk a lovaglástól?
- Úgy látszik, kezded megszokni.
- Gyorsítsak fel?
- Ne! Ne!
- Ennyire jól tudsz lovagolni?
- Ne, kérlek ne!
- Ne aggódj! Gyia!
- Kislány! Ez a te műved?
- Hé!
- Jól vagy? - Hé!
- Idefigyelj!
- Te küldted át neki a fotókat, igaz?
- Mi ez?
- Az esti grillezéshez. Előkészítenéd?
- És te?
- Elmegyek tüzifáért. Nincs elég.
- Miért nem rendelünk valamit! Nevettséges!
Előkészülés a grillpartihoz 18.00-18.30
- Fenébe a nőkkel!
- Majd én segítek! - Nem kösz!
- Lécci! - Hagyjál!
- Lécci! - Nem!
- Együtt jobb lenne...
- Töröld fel a padlót! - Jól van.
- Ó, a nyakláncom!
- Mi az?
- Azt hiszem lovaglás közben elhagytam a nyakláncomat.
- Te menj csak vissza!
- Miért történik vele mindig valami?
- Várj, Eun Ha Won!
- Ennyire fontos?
- Anyukámé volt.
- Mit kapok tőled, ha megtalálom?
- Tessék?
- Ha én találom meg, kívánhatok tőled valamit.
- Miféle üzlet ez?
- Vajon mit kérjek majd?
- Figyelj!
- Senkinek nem mutattad meg a fotót, igaz?
- Csak Ha Wonnak.
- Mióta vagytok barátok?
- Általános óta.
- Akkor elég jól ismeritek egymást, igaz?
- Persze, mindent tudok róla.
- Annyire szegény a családja?
- Nem annyira szegények,
de a nevelőanyja sosem költ rá.
- Ezért dolgozik olyan megszállottként.
- És a Yoo Na nevű nővére... miféle lány ő?
- Choi Yoo Na? Ne is kérdezd!
- Egy hülye liba.
- Olyan szemét vele, mint a mesében a mostoha nővérek.
- És az apja? Ő csak tűri az egészet?
- Állandóan úton van, keveset van otthon.
- De a legszörnyűbb, hogy a mostohaanyja szerint
Yoo Na saját szobát érdemel,
ezért Ha Won az erkélyen alszik.
- Mi? Az erkélyen? - Igen.
- Micsoda?
- Szörnyű, nem igaz?
- Igen. Nagyon gonoszak vele.
- És mondd... Eun Ha Won sokat fiúval járt már?
- Járni? Sosem járt még senkivel.
- Komolyan? Akkor szerinted ese...
esetleg tudod milyen az ideálja?
- Nem igazán van neki.
- Hogy járhatna fiúkon az esze,
mikor annyit dolgozik?
- De oppa, miért érdekel ennyire Ha Won?
- Hogy? Hát.. csak mert együtt élünk.
- Értem.
- De Ha Won megérdemli a törődést,
légy vele kedves!
- Ne haragudj, miattam történt.
- Hogy érted?
- Csak Hye Ji miatt jöttél, igaz?
- Úgy kérded, mintha nem ezzel vettél volna rá, hogy eljöjjek.
- Nem erről van szó!
- Mikor eljöttem a Fellegvárból, Hye Ji fogadott be éjszakára.
- Hálából kértem meg, hogy jöjjön velünk.
- Az volt az első, hogy egy barátomnál aludhattam.
- Úgy tűnt, tényleg barátok lehetünk, s ennek nagyon örültem.
- Ennek nem volt köze az elnök úr által adott feladathoz.
- Csak szerettem volna, ha ő is eljön.
- Persze.
- Sikerült.
- Hol lehet már?
- Jobban kellett volna vigyáznom rá!
- Mondtam, hogy megtalálom, nem?
- Csak egyezzünk meg, hogy mit kapok tőled!
- Kitakarítoma szobádat.
- Kimosom a szennyesed.
- Mennem kell.
- Ne, várj!
- Megteszek bármit, amit kérsz!
- Komolyan? - Igen.
- A nyakláncom!
- Megtaláltad! - Hé!
- A nyakláncom!
- Megtaláltad! - Hé!
- Köszönöm szépen!
- Köszi!
- Mi az? Egy építkezésen dolgozik?
- Kang úr! Kang Young Jin!
- Igen? - Gyere!
- Egy pillanat!
- Ebből vigyél fel egyet a harmadikra!
- Igenis.
- Fenébe!
- Maga Kang Young Jin, igaz?
- Ki maga?
- Ezt azért mégsem gondoltam volna.
- Ilyen apával a háta mögött hogy juthat be abba a házba?
- Ki maga? Miről beszél?
- Én neveltem fel a gyerekét. Eun Ha Wont, a lányát!
- Hogy kit?
- Eun Ha Wont! A lányát!
- Nézze, hölgyem!
- Miről beszél? Egyedül álló vagyok!
- Még mindig nem felejtette el Park Ok Sunt, azért nem keresett mást?
- Mit mondott?
- Azt modnta, Park Ok Sun?
- Igen! Park Ok Sun!
- A nő, akivel együtt edzettek 10 évvel ezelőtt!
- Nem tudtuk, hogy a maga lánya, mi neveltük fel!
- Ki mondta, hogy az én lányom?
- Már midnent tudok, nem kell megjátszania magát!
- Hisz az anyjával... maga...
- Mégis ki mondta... - Tudja,
a férjem igazán kedves ember, próbálta megemészteni a dolgot,
s felnevelni Ha Wont.
- De most, hogy megtudtam, már nem tűröm tovább.
- Szerintem, félre ért valamit.
- Mit értenék félre? Nem a mi gyerekünk, a magáé!
- Tudja, mennyi pénzbe került felnevelni?
- Tudja, milyen érzés, mikor kiderült,
hogy nem a férjem gyerekét nevelem?
- De mindegy. Csak vigye el tőlünk!
- Mondtam már, hogy nem az enyém!
- Miért tagadja a tényeket?
- Ez a lány hülyeséget hülyeségre halmot , most a Haneul Csoportot vett célba,
mindent megtesz, hogy gazdag férjet fogjon magának.
- Nem is tud róla, miféle apja van.
- Szégyentelen lány!
- Ha nem is tudtak eddig egymásról,
akkor is maga az apja!
- Szóval magához kell vennie, nem igaz?
- Fenébe!
- Nem elég, hogy pénzt sem tudtam belőle kicsikarni,
de még a Fellegvárból sem tudom kiköltöztetni.
- Haló?
- Mondtam, hogy adjon időt a hónap végéig!
- Meg fogom adni! Ígérem!
- Igen,
- Köszi, hogy megtaláltad.
- Ez minden?
- Ne mondd, hogy nem finom!
- De mi ez a nyaklánc?
- Ó, ez egy gyűrű.
- Emlék anyától.
- Ez az eljegyzési gyűrűje?
- Nem, nem hiszem, apának nincs ilyenje.
- De azt hiszem, elég fontos volt anyának.
- Szorosan a kezében fogta, mikor meghalt.
- Az én anyám nem hagyott hátra semmit.
- Téged hagyott hátra.
- Miért túlzod mindig el?
- Felejtsd el!
- Megyek.
- Hé!
- Menjünk együtt!
- Ruhája sincs.
- Mit csinálsz?
- Vizes lettél miattam, szóval...
- Mindegy, megszárad, aztán felveszem.
- Inkább kérj kölcsön valakitől!
- Nem, köszi.
- Azért jöttél, hogy Ji Woonnal legyél, szóval menj!
- Hagyj békén!
- Miattad jöttem.
- 10 éve voltunk itt utoljára.
- Nem jelent semmit számodra, hogy újra itt vagyunk?
- Nem, semmit nem jelent.
- Elmentem megnéztem,
még mindig ott van a padon.
- Annyira vissza akartam ide jönni...
de...
semmit nem változtál.
- Így van. Szóval ideje befejezned.
- Miért pont ide kellett jönnünk?
- Hye Ji!
- Ó, eszembe jutott valami!
- Mi a baj?
- Park Hye Ji!
- Mi a baj? Mi ez a komoly arc?
- Tudod... sokat vártam ettől az úttól.
- De belegondolva, eddig sem tettem semmit,
s most is csak felidegesítettem Hyun Mint.
- Nem úgy alakulnak a dolgok, ahogy akartam.
- Tökéletes vagy. Soha ne változz meg!
- Mindent előkészítettünk, elnök úr!
- Nem, még nem.
- Tessék?
- Egyre csak bővül a családom,
s minden bonyolultabbá vált.
- Ideje újra írnom a végrendeletem.
- Értem, uram.
- Úgy hallom, sok részvényesünk kereste meg magát.
- Tessék?
- Nos... igen...
- Azt hiszem jobb nem sokáig húzni a döntését,
hisz a cég jövője múlik ezen.
- Időben ki fogom választani az örökösömet.
- Jó napot, asszonyom. Az elnök úr üdvédje vagyok.
- Üzleti út miatt nem lehettem ott az esküvőjükön.
- Ó, ügyvéd úr!
- Sokat hallottam már magáról az elnök úrtól.
- Épp nála jártam, de már megyek is.
- Biztos fontos dolog lehetett, ha most beszéltek.
- Nem így van?
- Az elnök úr hivatott.. szóval...
- Még találkozunk.
- Nemsokára újra találkozunk, igaz?
- Így van.
- Hol voltál idáig?
- Bocsi, valami közben jött.
- Az elnök úr felesége jön ma, igaz?
- Nem, lemondta az időpontját.
- Tényleg?
- Menj a VIP szobába!
- A Jaeil Csoport és a Joonmyung Csport feleségei vannak itt.
- Jól van.
- Akkor a Samjin és az S csoport házassággal kötik össze magukat?
- Egyelőre még titokban tartják az előkészületeket.
- Mindenki tudja, nem házasság, hanem üzlet.
- Persze, mindig erről szól.
- De nem lenne ideje Yeo Jinnek megnősülnie?
- Nincs egyetlen férfi sem, aki szóba jöhetne.
- Csak a Kang fívérek egyikéhez adnám oda őt.
- Aú! Ne ilyen erősen!
- Na igen, minden anya oda házasítaná be a gyerekét!
- Én annyira nem.
- Kang elnök újra nősült, s az új felesége... nem is tudom...
- Ugye?
- Ó, hallottad? - Mit?
- A feleségének nem ez az első házassága!
- Ne már! Azt nyilatkozták, hogy ez az első neki!
- De nem is értem, ki gondolhatta komolyan?
- Talán szűzen menne férjhez ennyi idősen?
- Akkor is hazudott a férjének, csak hogy elvegye!
- A Jangwoon házvezetőnője
Ji asszony szomszédja volt,
és ő mondta, hogy már férjnél volt korábban.
- Ejj, elhiszed, amit a személyzet pletykál?
- De... elég régóta dolgozik már nekik, nem?
- Biztos megbízható!
- Igen?
- Szerinted nem ő találta ki?
- Fiatalúr! Megjöttek?
- A vörös kupakos rizsbor. Én magam főztem.
- Ez pedig friss tej a farmról.
- Kóstólják csak meg!
- Köszönjük!
- Kérdezni szeretnék valamit.
- Rendben.
- A vörös a rizsbor, a sárga a tej.
- A nyakláncom!
- Hurrá!
- Mit keresel itt?
- Nem zártad be az ajtót!
- De igen.
- Nyitva volt, mikor bejöttem.
- Biztos elromlott.
- Mindegy.
- Mi jó történt veled?
- Semmi közöd hozzá.
- Igazad van. semmi közöm.
- Hogy változhatott meg ennyire a tekintete, mikor meglátta Hye Jit?
- Hova tettem?
- Hova lett?
- Hova tettem?
- Kang Hyun Min! Zuhanyzol?
- Mi.. mi a...
- A telefonomat keresem.
- Hé! Mit csinálsz?
- Jól vagy?
- Ne!
- Hé!
- Ne haragudj, de kimennél?
- Bocsánat.
- Istenem!
- Az ajtó.. nem...
- Csak azért.... hogy... szóval...
- Miért nem mész? - Nem, menj csak!
- Jól van, megyek.
- Mit csináljak?
- Istenem! - Hé a grill...
- Mi az? Meleged van?
- Nem... csak most mosakodtam és...
- Van egy kis tej a hűtőben, az lehűt!
- Nincs jobb, mint a tejcsi a fürcsi után!
- Köszi!
- Hé, a sárga kupakos a tej!
- Készen vagyunk.
- Hívom a többieket. - Rendben.
- Á, Yoon Sung haver!
- Jól van... kisasszony?
- Igen, tökre jól vagyok! Tök jól... tök jól.
- De miért ilyen fura?
- Maga miatt! - Miattam?
- Igen! Miért magáz még mindig?
- Ez.. az elnök úr parancsa...
- Dugja fel magának az elnök úr parancsait...
- Hé, ezzel meg mi történt?
- Ej-ej... olyan karót nyelt mindig!
- Hagyd az elnök úr parancsát és tegezz!
- Tegezzél!
- Tessék?
- Ejj... tegezel... vagy mi lesz?
- Megpróbálom.
- Ne csak próbáld, csináld!
- Gyerünk! Ha Won!
- Rajta!
- Ha... Won...
- Mi baja? Olyan, mintha részeg lenne.
- Ez rizsbor.
- Hé, Kang Seo Woo!
- Szerinted vicces?
- Igen. Nagyon is az vagy!
- Ó, ezek szerint kiszórakoztad magad egyedül?
- Én nem éreztem jól magam egyedül.
- Ó, szóval egyedül voltál?
- Igen, egyikőtök sem folgalkozott velem, szóval magamat szórakoztattam.
- Mindig is szerettem volna a barátaimmal vakációzni.
- De sosem volt benne részem.
- Nagyon vártam rá.
- De még te sem törődtél velem!
- Hé! Követtem a napirendedet, előkészítettem a grillezéshezmindent!
- Bánomisén. Most már nem számít!
- Úgy szeretemvolna, ha minden felveszi a dzsekit,
mintha egy csapatba tartoznánk.
- Nézd! Tádám!
- Á.. hagyjuk!
Lee Yoon Sung
Hong Ja Young
Kang Seo Woo
- Játszunk! Gyerünk!!
- T és F!
- To-fu!
- Tej-föl!
- Egy! - Két!
- Hár!
- Négy!
- Kiestetek!
- Eun Ha Won!
- Hű, de nehéz vagy!
- Szeretlek.
- Tünés! - Tünés?
- Ja.
- Szeretlek.
- Majdnem kimondtam.
- Hé, szívi, cseréljünk helyet!
- Kang Ji Woon megőrült.
- Hé, hogy lennék a "szívid"?
- Nem is vagyok a menyasszonyod!
- Csak megbízást teljesítettem.
- Mi az? Nem is vagytok együtt?
- Most hirtelen Felelsz vagy merszet játszunk?
- Én vagyok itt az áldozat!
- Mindenki felismer most már miattad.
- Még az utcán is felismernek!
- Nézd... az a hülye tyúk utasította vissza Kang Hyun Mint."
- Nos, az igaz, hogy tényleg hülye vagy.
- Szerinted vicces? Mi?
- Enélkül is épp elég nehéz az életem!
- Te meg csak szórakozol velem!
- Rossz fiú!
- Istenem!
- Igenisenőkú!
- Seo Woo!
- Kimosom a ruhádat!
- Lehet a mosdóban van?
- Hé, kislány!
- Mit csináltál?
- Oppa... csak nem szeretsz valakit?
- Miről beszélsz?
- A dalszövegeid teljesen megváltoztak.
- Honnan veszed, mikor még be sem fejeztem?
- Semmi nincs, amit ne tudnék rólad.
- Az első albumod óta a rajongód vagyok.
- Oppa! Nagyon-nagyon sokan szeretnek, nem csalhatod meg őket, rendben?
- Még engem sem szerethetsz!
- Világos?
- Ennek meg mi baja?
Nem vettem észre, mosolyod mosolyra késztet.
Minden reggel direkt arra járok, mosolyod az, amire vágyok.
Simogató pillantásod érzem arcomon, kár hogy csak álmodom.
Ha Wonnak
- Mit...
- Várj egy kicsit!
- Sokat ittál?
- Nem.
- Köszönöm a korábbit.
- Hogy kimentettél.
- Mondtam már, bárkiért megtettem volna.
- Tényleg bárki más lehetett volna?
- Legközelebb jobban be kell melegítenem úszás előtt.
- Így van, ne másokra támaszkodj!
- Nagyon sokat jártunk ide fiatalon.
- Mindkettőnk családja szerette ezt a helyet.
- Így van. Apám különüsen.
- Igen. Még egy hintát is csinált oda nekünk.
- De már nincs meg.
Hyun Min ♥ Hye Ji
- De ez még mindig meg van.
- Emlékszel, hogy a bátyám,
Jung Hyun mindig cukkolt minket, hogy milyen gyerekesek vagyunk?
- Féltékeny volt, hogy jól kijövünk egymással.
- Ő volt a leggyerekesebb közülünk.
- Mostanában sokat gondolkodok az akkor történteken.
- Én nem.
- Én boldog vagyok a jelennel.
- A fiatal Kang Hyun Min nagyon kedves ember volt.
- Miért titkolózol előttem annyit?
- Nem tudom, miről beszélsz.
- Így is elég bonyolult az élet, mi haszna a titkoknak?
- Akkor miért tettél úgy, mintha nem emlékeznél erre a helyre?
- Ja, hogy az...
- Nem tudtam aludni, sétálni indultam, s a végén ide lyukadtam ki.
- Nem jelent semmit.
- Emlékszel? Egymás kezére rajzoltunk, mikor nem tudtunk elaludni,
így nem voltak rémálmaink.
- Kész is.
- Itt, ezen a helyen...
- Nem emlékszem.
- Tényleg nem emlékszel?
- Akkor...
beleszerethetek másba?
- Miért kéred az engedélyem?
- Akkor is, ha Kang Ji Woon az a másik?
- Szeretlek.
- Tünés!
- Szeretlek!
- Tünés!
- Mondom, szeretlek!
- Komolyan?
- Igen.
- Hé!
- Miért lepődtél meg?
- Ki adott neked bort?
- Hé, az az enyém!
- Mit csináltál?
- Megpusziltál?
- Nem, te voltál!
- Jól van, mégegyszer!
fordította: lapishun